- Tidligere: - Vi sørger for, at de er ufarlige.
Du prøvede selv at skyde Sylar en kugle for panden.
Han er ingen trussel. Han er død.
De har taget maddingen. Jeg er inde.
Jeg finder de andre malerier.
- Jeg fik kun det første. - Hvad forestiller de andre malerier?
Åh gud, hvad har jeg gjort?
Vi er nødt til at komme til USA.
Til New York. Den læge er den eneste, der kan hjælpe dig.
Det er løgn!
Du vil nok gerne have denne... Peter.
Heri er alt, hvad du havde på dig.
Det er dit. Du skal bare hjælpe os med en enkelt lille ting.
- Jeg vil have mit liv tilbage. - Mener du den her?
Æsken, som gemmer på din identitet? Den er din.
Hvis du gør os en tjeneste. Celtic spiller mod AC Milan.
- Vi taler om fodbold, ikke? - Jeg er ikke en idiot.
Den lokale sportsbar vil have masser af penge.
Efter kampen lægges alle pengene over i en boks-
- som flyttes over i en pengetransport.
- Vil I røve en pengetransport? - Du tager dig af vagterne.
- Hvis du får din æske, får jeg min? - Alle vinder.
Ikke alle, solstråle.
De penge er mine, om jeg så skal slå dig ihjel.
Hvad sagde du?
- Mig? Ikke et ord. - Du sagde, at du ville tage pengene.
- Anklager du mig for noget? - Jeg hørte dig.
Kan du se det? Det er familiemærket.
Disse drenge er mine brødre, og jeg stoler mere på dem, end på dig.
- Hvorfor skulle jeg lyve? - Jeg kender Will, men ikke dig.
Du kender ikke engang dig selv.
MAYA & ALEJANDRO ET STED I MEXICO
Du skal hvile dig. Du har hverken drukket eller spist.
Vi kan ikke stoppe. Om et par dage er vi ved grænsen.
Så længe kan du måske ikke klare dig.
- Hvad siger du til den Cadillac? - Siden hvornår er du blevet biltyv?
Siden jeg lovede at få min søster til USA, koste hvad det ville.
Gå lidt tilbage.
Alejandro, politiet!
Maya, løb!
- Ved det. Jeg er ked af det. - Jeg vil ikke væk.
- Der er ingen anden løsning. - Vi er familie. Vi skal holde sammen.
- Nu kan vi starte forfra. - Uden far?
Når du vil se din far, skal jeg nok sørge for det.
Det er tid til at sige farvel.
Hej.
Nej, han sover stadig.
Manden er jo træt.
Han vågner nu. Jeg ringer senere.
Godmorgen, syvsover.
Hvad med en svømmetur?
- Hvor er jeg? - Vi er på Maui.
Lækkert, ikke? Kan du mærke vinden?
Hvem er du?
Jeg hedder Michelle.
Før var det Candice, men efter jeg slæbte dig væk fra Kirby Plaza-
- har politiet ledt efter hende. Så jeg afprøver et nyt look.
- Hvad synes du? - Slæbte du mig væk fra Kirby Plaza?
Du fik et samuraisværd gennem brystet.
Otte operationer senere... Hold dig i ro. Ellers går stingene op.
- Daiquiri? - Sting...
- Der er ikke nogen. - Jeg dækkede dem.
Jeg skaber illusioner. Det er min ting.
Så intet af dette er virkeligt?
Vis mig, hvad der virkelig foregår.
Søde, det vil du ikke vide.
Vis mig det!
- Hej. Din mor har lavet vafler. - Jeg kommer ned om lidt.
Du var i din gode ret til at blive vred. Jeg mistede besindelsen.
Jeg skulle ikke have overfaldet dig med alle de spørgsmål.
Du bærer på en stor hemmelighed.
Somme tider glemmer jeg nok, hvor svært det må være.
Når bare vi er hjemme og kan tale uforstyrret-
- kan du spørge om hvad, du vil.
Hvad ville der ske, hvis nogen her opdagede min hemmelighed?
Så skulle vi forlade Californien og finde et bedre gemmested.
Måske droppe både skole og arbejde.
Det er det værste, der kunne ske.
- Det var en pedicure. - Undskyld?
Det var det, jeg gjorde forleden.
Du er ikke specielt god til det.
- Hvorfor var du der så sent? - Jeg ville låne dig en bog.
Jeg skal nok sige til, hvis jeg er interesseret. Lad mig være i fred!
Skal jeg nok. Så jeg så dig ikke klippe din tå af?
- Neglelakken lignede blod. - Improvisering er ikke lige dig.
- Hvorfor er du så rapkæftet? - Hvorfor lyver du så dårligt?
Du gav dig selv en pedicure. Din tå faldt af og satte sig fast igen.
- Jeg skal til time. - Ingen negleklipperi på vejen.
- Rør dig ikke! - For guds skyld.
- Du vækker Molly. - Var du ikke i Cairo?
Haiti, faktisk. Fra nu af arbejder jeg her i byen.
- Ikke ude i felten? - Jeg skal arbejde i byen...
...og kan hjælpe til med Molly. - Og spionere hjemmefra.
- Hvem har mon ikke fået nok søvn? - Molly kæmper virkelig nu.
Jeg kan ikke passe på hende og dig samtidig.
Du ved ikke, hvad du er oppe mod. De bortførte mig.
Du tror, at du kan overliste dem, men du er altså ikke agent 007.
Jeg vil hjælpe Molly ved at bringe firmaet i knæ.
Og dø nu ikke fra hende.
Mohinder, du er hjemme!
Det er rigtigt, og jeg tager aldrig væk igen.
Er det det, jeg betaler dig for?
Undskyld, sir. Jeg tog mig bare en pause.
Du brugte et par måneder sammen med direktøren.
Tror du så, at du slipper for at arbejde?
Kom nu i gang!
Undskyld.
Hiro. Hvor du end er, så håber jeg, at du klarer dig bedre end jeg.
"Åbn, Ando."
Ando, jeg skriver til dig fra mit livs største eventyr.
Jeg kan ødelægge rum-tid-kontinuet, men jeg er teleporteret til år 1671-
- og er blevet ven med min barndomshelt, Takezo Kensei.
Han er ikke helt, som vi forestillede os.
Så jeg har bestemt mig for at blive-
- for at gøre ham til den mand, som historien kræver af ham.
Heldigvis har jeg opdaget noget:
Den store Takezo Kensei har også kræfter!
"Sendt fra Gud".
- Alt det blod, men intet sår. - Du har evner, helt utrolige evner!
- Hvad har du gjort ved mig? - Det er sådan her, du bliver helt!
- Alligevel genopretter jeg historien. - Det er umuligt.
- Det må være et trick. - Nej, se.
Lazarus genopstanden. Du har forbandet mig.
Det er ikke en forbandelse, men en gave. Den hjælper dig!
Du kan finde tidskriftrullen, 90 Vrede Ronin og redde Yaekos far!
- Hold dig væk. Du er en djævel! - Nej, jeg er her for at hjælpe dig.
Nej. Vent, Kensei! Vi skal have historien på ret køl!
Lyn. Lyn! Gnister! Lyn!
Råber du det bare?
- Jeg prøver bare at forstå. - Også jeg. Det går ikke så godt.
Synd, at du ikke kan få det frem, når du vil. Kunne bruge det i aften.
Jeg kan alle disse ting, men jeg føler mig så magtesløs.
- Hårdt ikke at vide, hvem man er. - Måske får jeg det aldrig at vide.
Måske er du et rumvæsen, der er på flugt fra regeringen.
Det bliver spændende at se dig åbne den æske.
Vær ikke urolig for i aften. Jeg passer på dig.
- Hvorfor skal jeg stole på dig? - Jeg har ikke fortalt om det, du kan.
- Hvorfor ikke? - En pige har ret til hemmeligheder.
- Det er en fejltagelse. - Travlt her til morgen?
- Jeg jagede ham gennem byen. - Hvad har han gjort?
Han prøvede at stjæle en bil. Ikke noget specielt.
Du ligner noget, der er løgn.
Intet engelsk.
Godt. I dag skal vi tale om celledeling.
- Ja, West? - Jeg har et spørgsmål om emnet i går.
Mennesker regenererer jo ikke. Hvad hvis de parrer sig med en øgle?
- For jeg har vist mødt en øglepige. - Fører det her nogen vegne, West?
Tænk, hvis hun fik skåret armen eller benet af...
...i en forfærdelig spa-ulykke. - Hvad er det, du prøver at sige?
Ville den kropsdel igen gro fast på hendes øglekrop?
Det bliver svært at rette op på historien og gøre Kensei til helt.
Men I det mindste er jeg ikke alene.
Ando, jeg har mødt den smukkeste kvinde, Japan nogensinde har set.
Og jeg tror, at jeg har forelsket mig I hende.
Problemet er, at den historie allerede er blevet fortalt.
Hendes skæbne er at blive Takezo Kenseis store kærlighed.
- Sikker på, at han ikke flygtede? - Han frygter ikke fare. Opsøger den.
Og slår den i ansigtet.
Der er han! Jeg henter ham. Alt skal nok gå.
Jeg skærer mig selv, og såret heler gang på gang.
- Vi er helte. Jeg har også evner. - Har du? Virkelig?
Ja. Jeg kan stoppe tiden og bevæge mig gennem rum.
Halløj.
- Hvordan er sådan noget muligt? - Nogle ser det som en gave fra Gud.
Andre mener, det er evolution.
- Hvad er det? "Evolution"? - Du kan hele fra alle sår.
Virkelig? Alle sår?
Sværd? Slanger? Ild?
- Jeg bliver rigere end paven. - Rig?
Sværdmænd er besatte af at duellere! Jeg vinder alt!
Du skal besejre Hvidskæg og 90 Vrede Ronin.
Nej tak. Du er besat af historierne om mig, så du kan jo gøre det.
- Du må ikke flygte fra din skæbne. - Hvem skal stoppe mig? Hvem?
Ingen skal stoppe mig, for ingen kan stoppe mig! Det her er utroligt!
Kensei ville ikke blive en helt, hvis jeg ikke tvang ham til at forstå.
Hvis han kunne besejre 90 Vrede Ronin, ville han kunne blive en helt.
- Hvor har du ført mig hen? - Hent tidskriftrullen øverst oppe.
Hvem er de?
De 90 Vrede Ronin, som har svoret at beskytte den.
- Hvor vrede er de? - Held og lykke. Du kan klare det.
Du er vel lidt irriteret...
Hvad er det, West?
- Hvad er det, du vil? - Indrøm, at du er anderledes.
- Som du vil. Jeg er et misfoster. - Claire...
Jeg er nødt til at trippe rundt i skolen og spille dum.
Så ingen opdager, hvor anderledes jeg er.
Hvis det kom frem, ville jeg blive eksperimenteret på resten af livet.
Ja, West, jeg er anderledes.
Sig det til hvem, du vil. Jeg er træt af at spille komedie.
Claire...
Hold din mund.
Resultatet var et chok: AC Milan 1, Celtic 0.
Om lidt I sportsnyhederne...
Vær forsigtig.
I lige måde.
- Hvem der? - Safeline. Vi skal hente pengene.
Jeg vil have mine penge tilbage. Jeg er ikke din ven.
Celtic skulle jo vinde. Vær nu lidt flinke.
Det er ikke vores problem.
Det er det vist.
Bind ham, Tuko. Også de to.
Bliv nede!
Så er det fint.
Der er han!
Stop!
Kør!
Fint.
- Er det ikke Isaac Mendez' atelier? - Jo, indtil Sylar slog ham ihjel.
- Blev han myrdet? - Hvert sted har en sørgelig historie.
Firmaet har postet mange penge i laboratoriet. Alt er topmoderne.
Det var heldigt for mig.
- Mohinder, det er bygget til dig. - Undskyld?
Du ved ikke, hvor værdifuld du er for os.
Vores folk skal holde øje med dig og forudse alle dine behov.
Det er meget generøst, men jeg vil helst arbejde alene.
Overvågning er for dit eget bedste. Og for vores.
Du er nu en del af familien.
- Er du sikker på, at Kensei kommer? - Ja da!
Måske er han blevet dræbt eller kidnappet.
Ikke Kensei. Han ved, at du venter på ham.
Du har så stor tiltro til ham. Jeg vil så gerne kunne stole på ham.
Somme tider lader han til at være to forskellige mænd.
Den ene er et uhyre, men den anden Kensei-
- han er blid.
Det lyder skørt, men der var et øjeblik under kirsebærtræerne-
- hvor jeg følte mig hjemme.
Virkelig?
Skriftrullen!
Jeg tvivler aldrig på dig igen.
Det skal nok blive bedre nu. Bare vent.
Husk, hvad du har lovet: Ikke bruge dine evner.
Hvad er formålet med at have de evner, hvis vi ikke bruger dem?
Meningen er at forblive i sikkerhed.
Du kan få et normalt liv.
Normale mennesker...
...ville ikke forstå.
Jeg vil ikke have, at du tager væk.
Det er kun i kort tid. Det kan være sjovt at bo hos familien.
Jeg kender dem ikke engang.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg er væk.
Men når jeg kommer tilbage, kan vi to være sammen.
Jeg er nødt til det.
Det siger du altid, før du gør noget forkert.
Jeg elsker dig.
Velkommen til New Orleans.
Jeg skal hente min bror. Han blev anholdt for tyveri.
Bøden er på 2.500 pesos.
Jeg har amerikanske penge.
- 14 dollar. - Det er et fængsel, ingen kræmmerbod.
Men jeg har brug for min bror nu. Jeg er syg!
Jeg skal have hjælp i USA.
USA? Så har du vel en rejsetilladelse?
Forsvind herfra, før jeg tilkalder grænsepolitiet.
- Det må du hellere lade være med. - Virkelig?
Det her er mig, og det er min bror. Vi er mordere!
Tag hende. Nu!
Hvad er det?
Der er noget galt.
Maya.
Maya! Maya, heromme!
Du slog dem ihjel.
Jeg kunne ikke efterlade dig.
Bare rolig. Det hele skal nok gå. Jeg er her nu.
- Lad os gå. - Vent.
Tag mig med. Jeg har en bil.
- Hold da op! - Se lige engang.
- Lækkert. De her har vi fortjent. - Ja, for fanden.
Drik ud. Det bliver din sidste.
Nå, ja. Forræderen Will. Vær sød ikke at skyde.
Det her er ingen spøg.
Giv mig de satans penge, eller jeg skyder dig.
Jeg havde altså ret.
Ja, det havde du.
- Tillykke, Peter. - Peter!
Så slapper vi af, snut! Kom så med pengene.
- Glem det. - Giv mig de satans penge!
Peter!
Hvad...?
Hvad i himlens...?
Hvad gør han?
Peter!
Gode nyheder, Ando. Kensei viste sig alligevel at være en helt.
Det betyder, at jeg snart kan vende hjem.
Men det bliver ikke let at sige farvel.
- Hiro... - Jeg troede ikke, du ville komme.
Jeg ved, at du nu vil tage til Hvidskægs lejr. Og Yaeko elsker dig.
Nu kan jeg tage af sted.
Vent. Skal du rejse væk?
Jeg skal tilbage til mit andet liv.
Min far, Ando... De venter alle sammen på mig.
Hvad nu, hvis jeg ikke kan klare mig uden dig?
Du forhindrer mig i at falde i igen. Du er som en samvittighed.
Det ødelagde næsten historien, at jeg kom. Bliver jeg, kan det blive værre.
Jeg er mundlam, karpe.
Du har vist mig stor venlighed. Jeg takker dig.
- Det har været en ære. - Nej, nej.
Det var en ære at møde den store Takezo Kensei.
Vil du virkelig forlade os?
Du er en sand og ædel ven.
Min ven.
Jeg er ked af det, Ando. Jeg kan ikke komme hjem. Ikke endnu.
Kensei! Kensei!
Jeg har lavet morgenmad til dig.
Jeg kan ikke få den til at bevæge sig.
Jeg kunne få ting til at bevæge sig med tankens kraft.
- "Tak for morgenmad. Du er sød." - Jeg kan ingenting. Hvad er der sket?
- Det forsvandt, efter du blev såret. - Du sagde, at du tog dig af mig.
Trækker du vejret? Har du fået infektioner fra såret?
Alt, jeg arbejdede for, alt, hvad jeg havde, er væk.
Dem, jeg arbejder for, skal nok sørge for, at du får det bedre.
Din ryg er helet, men ikke brystet.
Når det er helet, skal du nok få dine evner tilbage-
- med min hjælp, selvfølgelig.
Du? Hvordan kan du hjælpe mig? Vil du lave flere æg?
Ved at gøre det nemt for dig.
Og gøre det sjovt. Jeg kan tage dig hvorhen, du vil.
Paris, London. Hvad med Japan?
Og jeg kan være den, du ønsker.
Hvis du har en eksotisk fantasi.
Eller mere almindelig.
Eller noget mere velkendt, hvis det er det, du kan lide.
Forstår du ikke, at jeg kan hjælpe dig?
Det var meningen, at vi skulle gøre det sammen.
Jeg undervurderede dig.
Du er virkelig noget særligt.
Ligesom mig.
Du havde ret. Jeg skal nok få mine evner tilbage.
Og jeg starter med dine.
Så det er sådan, du ser ud i virkeligheden?
Hvor fjollet at forsøge at være noget, man ikke er.
Michelle, Candice eller hvem du var, det var ikke helt forgæves.
Takket være dig skal jeg nu tilbage til Maui.
London...
Japan.
Japan!
Det virker ikke. Jeg har dem ikke.
Dine evner. Hvad er der galt med mig?
Kan du ikke droppe klynkeriet, smukke?
Peter.
Jeg ved ikke, hvad du er, men jeg ved, hvem du er.
Du er en af os.
Og vi har ingen hemmeligheder i familien.
- Nå? - Nå, hvad?
Det er nu. Din æske, dit liv. Har du tænkt dig at åbne den?
Hvad nu, hvis jeg ikke vil have det?
Da Will hang op ad væggen, kunne jeg have dræbt ham.
Jeg havde lyst til det.
- Måske er det den, jeg er. - Du gjorde det ikke.
- Det var på grund af dig. - Nej, det var det ikke.
Du har en god sjæl. Jeg kan mærke det.
Tænk, hvis jeg åbner æsken og opdager det modsatte.
Kan du lide der, hvor du er nu?
Kan du lide den, du er nu?
Så skal du måske... for en tid... lade det forblive sådan.
Dine evner er federe. Hvis dine forældre er dumme, kan du smutte.
Mener du det? Du er usårlig!
- Du kan hoppe uden faldskærm! - Du behøver ikke noget fly.
- Du kan sluge ild for sjov. - Jeg kan godt føle smerte.
Men det går hurtigt over.
- Hvad så, hvis jeg gør sådan her? - Det gør ondt!
Hvad med det her?
Hvad er det på din hals?
For nogle år siden boede vi i St. Louis.
Jeg cyklede til skole.
Pludselig vågnede jeg dagen efter i min seng.
Jeg husker en mand, som sprang frem og råbte mit navn.
Hvad taler du om? Hvilken mand?
Det ved jeg ikke, men jeg husker, hvordan han så på mig.
Som om jeg var et dyr, der skulle fanges.
Jeg forsøgte at glemme ham, men jeg husker stadig hans ansigt.
Manden med hornbrillerne.
- Jeg har et glas mere. - Jeg går i gang med det samme.
Ja?
Jeg er nødt til at gå udenfor.
- Hvor er du? - Jeg er lige kommet.
Jeg sidder på dit kontor.
- Sikker på, at du kan kurere mig? - Ja.
Som jeg sagde, skal vi have noget fra dig til gengæld.
De flytter malerierne. Der er kun få tilbage.
Det var en dårlig ide. Han holder øje med mig. Det går ikke.
Vær ikke bekymret. Så længe jeg lever, er du i sikkerhed.
- Og det er problemet. - Hvad mener du?
Jeg sender en jpg af det maleri, jeg fandt. Det sidste i serien.
Den starter med Nakamuras død, men hvordan slutter den?
Ikke godt, er jeg bange for.
- Godnat, Claire. - Godnat, far.
Fortsættes...